Деменцията често се описва като "дългото сбогуване". Въпреки че човекът е все още жив, деменцията бавно и необратимо унищожава спомените му и качествата, които го правят "него". Деменцията в крайна сметка отнема способността на човека да общува, да се храни и пие сам, да разбира къде се намира и да разпознава членовете на семейството си.
Още от XIX в. насам разкази на близки, болногледачи и здравни работници описват как някои хора с деменция внезапно идват на себе си. Те описват, че човекът се включва в смислени разговори, споделя спомени, които се предполага, че са били изгубени, шегува се и дори иска храна. Смята се, че 43% от хората, които изпитват тази кратка яснота, умират в рамките на 24 часа, а 84% - в рамките на една седмица.
Защо се случва това?
През 2009 г. изследователите Майкъл Нам и Брус Грейсън въвеждат термина "предсмъртно прояснение", тъй като тези ясни епизоди често се случват малко преди смъртта. Но не всички ясни епизоди показват, че смъртта е неизбежна. Според едно проучване много хора с напреднала деменция показват кратки проблясъци на старото си аз повече от шест месеца преди смъртта.
Яснота на ума е наблюдавана и при други състояния, които засягат мозъка или мисловните умения, като менингит, шизофрения, както и при хора с мозъчни тумори или претърпели мозъчни травми.
Моментите на яснота, които не означават непременно смърт, понякога се наричат парадоксална яснота. Тя се счита за парадоксална, тъй като противоречи на очаквания ход на невродегенеративните заболявания като деменцията. Но е важно да се отбележи, че тези епизоди на прояснение са временни и за съжаление не представляват обрат в хода на невродегенеративното заболяване.
Учените се борят да обяснят "предсмъртното прояснение"
Съобщава се, че някои епизоди на прояснение се появяват в присъствието на близки хора. Други съобщават, че музиката понякога може да подобри работата на мозъка. Но много епизоди на прояснението нямат ясно изразен причинител.
Изследователски екип от Нюйоркския университет изказа предположение, че промените в мозъчната дейност преди смъртта могат да предизвикат предсмъртното прояснение. Но това не обяснява напълно защо хората внезапно възстановяват способности, които са били приемани за изгубени.
Парадоксалното и предсмъртното прояснение също са много трудни за изследване. Не всеки човек с напреднала деменция ще преживее епизоди на проблясъци преди смъртта. Епизодите на яснота също са непредсказуеми и обикновено се появяват без конкретна причина.
И тъй като предсмъртното прояснение може да бъде радостно време за тези, които са свидетели на епизода, би било неетично учените да използват това време за провеждане на своите изследвания. При настъпването на смъртта за учените също така е трудно да интервюират лицата, които се грижат за тях, за евентуално настъпили моменти на здрав ум.
Обясненията за предсмъртното прояснение надхвърлят рамките на науката. Тези моменти на умствена яснота може да са начин умиращият да се сбогува окончателно, да се успокои преди смъртта и да се свърже отново със семейството и приятелите си. Някои смятат, че тези проблясъци са показателни за връзката на човека с отвъдния живот.
Лицата могат да реагират по различен начин, когато станат свидетели на предсмъртно прояснение при човек с напреднала деменция. Някои от тях го приемат като спокойно и сладко-горчиво, докато други могат да го намерят за дълбоко объркващо и разстройващо. Възможно е също така да се появи желание да се променят плановете за лечението и полаганите грижи и да се поискат животоспасяващи мерки за умиращия човек.
Осъзнаването на предсмъртното прояснение може да помогне на близките да разберат, че то е част от процеса на смъртта, да признаят, че човекът с деменция няма да се възстанови, и да им позволи да се възползват максимално от времето, което имат с близкия си, докато умът му е все още бистър.
За тези, които са свидетели на предсмъртно прояснение, то може да бъде последна, ценна възможност да се свържат отново с човека, който е съществувал, преди деменцията да ги завладее и да започне "дългото сбогуване", пише ScienceAlert.